MARASTJAKCYP versus METALMANIA - aneb jak utýrat kulatý nesmysl
Tramtadadá... a už je to tady! Vážení příznivci sportu v přiměřených dávkách, vy všichni za tlustými obrazovkami poblikávajících monitorů, vítejte na dnešním fotbalovém utkání hvězd.
Metalopolis již 20 let pravidelně přináší informace a články převážně související s metalovou hudbou. Často však zavítáme i do jiných než metalových anebo vůbec hudebních oblastí a nezřídka tak nabízíme i obsah mimo hlavní záběr našeho webového magazínu.
Tramtadadá... a už je to tady! Vážení příznivci sportu v přiměřených dávkách, vy všichni za tlustými obrazovkami poblikávajících monitorů, vítejte na dnešním fotbalovém utkání hvězd.
Polarita (ne)existence Nejmenuji se, jsem nikdo. Jsem hůř než nikdo, jsem krysař. První slova krysaře, slova, mířící k samotnému jádru postavy.
Jak již zajisté všichni vědí, MANOWAR koncem minulého roku ukončili svou aktivní kariéru a užívají si zaslouženého odpočinku. Při tom však nechtějí zapomenout na své věrné a rozhodli se...
Ještě šest staletí zbývá do příchodu Ježíše Krista, když v údolí řeky Eufratu spojí síly tisíce otroků, aby pod dohledem krutého panovníka Nebúkadnesara vystavěli honosné sídlo mocné říše Babylónu.
Krysař a jeho láska Pokud jsem na epizodě s propastí sledoval krysařovo „odtrhávání se“ od placenty mýtu a legendy, pak motiv krysařovy lásky mi poskytuje jedinečnou šanci pohlédnout na krysaře z opačné strany – ze strany postavy již svrchovaně lidské.
MANOWAR to balí! Tak taková informace se dostala přes Atlantik až k našim uším. Protože sdělení mozku MANOWAR Joey DeMaia si vzhledem ke své obsáhlosti nezaslouží umístění do sekce „novinky“...
„Sákryš, to sluníčko ale žhaví. Kdyby mi aspoň dali na hlavu studenej hadr, ale tohle roští... Au... ty hřebíky mohli taky trochu naostřit, to neni kovařina...
Je čtvrtek 28. listopadu 2002 ráno. Na foru autorů internetového portálu MetalMania by touto dobou měl dávno probíhat čilý ruch, když večerní televizní vystoupení je již za dveřmi.
...nad Tatrou sa blýská... Rané počátky tria DEMENTOR sahají až do roku 1988, kdy ještě Česká a Slovenská republika tvořily v temném období komunismu jedno socialistické soustátí ve středu Evropy.
Rozporuplná postava Gilles de Rais (též de Retz) vždy rozněcovala lidskou představivost. Tento francouzský šlechtic totiž jakoby v sobě spojoval několik různých osob.
Vy všichni, kdo si stěžujete na tvůrčí vyčerpanost dnešní „gothenburské“ melodicko-deathové scény a alba od In Flames, Arch Enemy nebo Dark Tranquillity patří ke klenotům vašich sbírek...
Pouť k vytoužené MetropoliNosferatu byl velkým pokrokem hudebním a kolem Petra Štěpána se definitivně zformovala gloriola mystické bytosti, která má klíč k tajemství astrálních sfér i tajuplným rasám...
PrologZrodí se rasa noci,až slunce vyhasnou.(Vampire Woodoo)Stáli jste někdy uprostřed noci, sevřeni lůnem lesů, uvězněni v bázlivé kobce vlastní nicotnosti?
ÚVOD No co bych to tajil, inspiroval jsem se samozřejmě Votanovým článkem, který měl celkem slušnou odezvu a jelikož vás i nás podobné věci zajímají a ignorovaný východní trh nás přitahuje právě svou neprobádaností...
Návrat k plnšiemu zvuku skreslených gitár na vlnách pohodovej melanchólie s charizmatickým vokálom funguje opäť dokonale. Nahrávka nabitá celým spektrom emócií s fantastickým zvukom exceluje vo všetkých rozmeroch post doom/rock žánru.
Metalcore vo veľmi šťavnatej podobe! Keith Buckley, frontman pradávnych a už žiaľ nefunkčných EVERY TIME I DIE a jeho nové pôsobisko v prekvapujúco výraznej forme. Toto sa podarilo v každom jednom ohľade.
Doposud jsem se s tvorbou libereckých spíše míjel a vlastně ani nevím proč. Ty ozvěny starších LVMEN, festival emocí a hůře definovatelná těžká atmosféra dělají z nahrávky pro mě velmi chutné sousto. Jdu se zavrtat pod její povrch => další poslechy nutné!
Stoner / doom / heavy metal tradičního ražení a s "čarodějnicí" za mikrofonem není už žádné unikum. Vlastně ním není ani nová deska amerických CASTLE. Přesto však nahrávka nabídne příjemnou společnost těžký kytarových riffů a (před)pekelných melodií.
Švédská rodinná kapela se příliš nenechává svazovat žánrovými mantinely. Minule to bylo laděno hodně do folku. „Lullaby“ oživuje taneční rytmy postavené na power metalovém podkladu. Opět velmi dobré, jen je škoda, že je to pouze singl.
Jude Law jako sebedestruktivní lovec amerických nácků v temném a tvrdě tenzním thrilleru podle skutečných událostí. Australan Kurzel se s tím nesere a ve filmu, který nejvíc připomíná Sicario či Wind River, zobrazuje zrůdnost i svůdnost US fanatismu.
Zasloužený trest pro ty, kteří Todda Phillipse pasovali na Spasitele komiksu. Nesoudržná slátanina selhává ve všech žánrech, o než se pokusí, svou naivitu každopádně skrývá agresivní temnou introspekcí, která je ještě legračnější než ten psychomuzikál.