WITHOUT SHAME FESTIVAL X - Košice, Myslava - 28. září 2002
V myslavskom kultúrnom dome v Košiciach sa uskutočnil už desiaty, teda na metalovú akciu aj jubilejný Without Shame Festival. Práve aj vďaka tomuto faktu si organizátor...
Metalopolis již 20 let pravidelně přináší informace a články převážně související s metalovou hudbou. Často však zavítáme i do jiných než metalových anebo vůbec hudebních oblastí a nezřídka tak nabízíme i obsah mimo hlavní záběr našeho webového magazínu.
V myslavskom kultúrnom dome v Košiciach sa uskutočnil už desiaty, teda na metalovú akciu aj jubilejný Without Shame Festival. Práve aj vďaka tomuto faktu si organizátor...
Vystoupení dvou black metalových kapel, z nichž jsem však neviděl ani jedno, orámovalo moji návštěvu jedné z lokálních akcí pořádaných v naší malé zemičce.
Takže Alešovi Brichtovi opravdu definitivně odzvonil zvonec a Arakain už se nerovná jednomu ze synonymů jeho jména. Člověk to může mockrát číst, mockrát si připadat být s tím srozuměný...
Ne letošní podzim připravil Shindy pro vyznavače řekněme tvrdších odnoží metalové muziky docela slušný maratón koncertů...
Blíží se závěr letních měsíců, pro mnohé nastal konec prázdnin, konec, který byl ale notně zpříjemněn vrcholící koncertní horečkou.
Již od poloviny července byla má mysl lámána pro akcičku konanou 31. září 2002 v Divadle pod Lampou. Daným kulturním zážitkem mělo být plzeňské vystoupení Metal Breath Tour IV a lamatelem V.
Prakticky bez žádné propagace se na menší turné společně vydala chebská PANDEMIA s uhersko-hradišťskou formací KRABATHOR. Obě seskupení jsou na našich podiích vidět velmi zřídka a tak je zvolená taktika prakticky dokonale utajených koncertů podivná.
Pomineme-li ranní tlačenici u toalet začal sobotní program avizovaným srazem zinařů. Každému bylo jasné, že kvůli změně místa konání festivalu utrpí i sraz.
Letošní, již sedmý ročník festival Brutal Assaultu opět provázely problémy s místem jeho konání.
Chudák Shindy! Pomyslela si většina z nás poté, co byla zveřejněna zpráva o tom, že i letos dojde na poslední chvíli ke změně místa konání Brutal Assaultu.
Před tím, než cokoliv napíšu, bych chtěl blahořečit rozmarným přírodním živlům. Kvůli tomu, že ukrotily svoji neutuchající moc a ustoupily dříve, než mohl digitální skřítek v mých hodinkách ukázat 21.
Je horký srpen, letní čas, na bigbít hnal mě můj vnitřní hlas:„Hleď, Shnoffe, a svým zadkem bystře hni,do Tasova své staré kosti přesuň,na wackenskou monstrakci se zvysoka vybodnia českou klobásu raději do hrdla zasuň.
Pod záštitou vzpomínky na tragicky zemřelého kamaráda ze Kdyně uspořádali rovněž kdyňští (dnes už ovšem pouze z jedné čtvrtiny) Martyrium Christi v krásnou srpnovou sobotu nultý ročník „Memory Rock Festu“ a myšlenka to rozhodně nebyla špatná.
Každý kdo se rozhodne vyrazit na některý z mnoha lákavých letních festivalů na místě zjistí, že se nejedná pouze o jeho oblíbené kapely. Je mnoho faktorů ...
Návrat k plnšiemu zvuku skreslených gitár na vlnách pohodovej melanchólie s charizmatickým vokálom funguje opäť dokonale. Nahrávka nabitá celým spektrom emócií s fantastickým zvukom exceluje vo všetkých rozmeroch post doom/rock žánru.
Metalcore vo veľmi šťavnatej podobe! Keith Buckley, frontman pradávnych a už žiaľ nefunkčných EVERY TIME I DIE a jeho nové pôsobisko v prekvapujúco výraznej forme. Toto sa podarilo v každom jednom ohľade.
Doposud jsem se s tvorbou libereckých spíše míjel a vlastně ani nevím proč. Ty ozvěny starších LVMEN, festival emocí a hůře definovatelná těžká atmosféra dělají z nahrávky pro mě velmi chutné sousto. Jdu se zavrtat pod její povrch => další poslechy nutné!
Stoner / doom / heavy metal tradičního ražení a s "čarodějnicí" za mikrofonem není už žádné unikum. Vlastně ním není ani nová deska amerických CASTLE. Přesto však nahrávka nabídne příjemnou společnost těžký kytarových riffů a (před)pekelných melodií.
Švédská rodinná kapela se příliš nenechává svazovat žánrovými mantinely. Minule to bylo laděno hodně do folku. „Lullaby“ oživuje taneční rytmy postavené na power metalovém podkladu. Opět velmi dobré, jen je škoda, že je to pouze singl.
Jude Law jako sebedestruktivní lovec amerických nácků v temném a tvrdě tenzním thrilleru podle skutečných událostí. Australan Kurzel se s tím nesere a ve filmu, který nejvíc připomíná Sicario či Wind River, zobrazuje zrůdnost i svůdnost US fanatismu.
Zasloužený trest pro ty, kteří Todda Phillipse pasovali na Spasitele komiksu. Nesoudržná slátanina selhává ve všech žánrech, o než se pokusí, svou naivitu každopádně skrývá agresivní temnou introspekcí, která je ještě legračnější než ten psychomuzikál.