Jedním z našich četných recenzentských restů z minulého roku je i tato nenápadná a křehká nahrávka projektu (?) METALLIC FALCONS. Žánrově ne úplně lehce uchopitelná deska vyšla loni v červnu a za tu dobu si už stihla přilákat početný zástup obdivovatelů a vychutnávačů její zvláštní atmosféry. Dvojice ve složení Matteah Baim a Sierra Rose Casady (COCOROSIE) připravila zajímavý koktejl složený ze čtrnácti skladeb, které zdobí společný jmenovatel v podobě zasněné a místy až apatické nálady.
![METALLIC FALCONS METALLIC FALCONS](https://www.metalopolis.net//files/pictures/articlespics/metallicf_des02.jpg)
Přestože základním stavebním kamenem všech kompozic zůstává písničkářský minimalismus, nedá se říci, že by se jednalo o písně v pravém slova smyslu. Ač téměř vždy disponují silnou a lehce zapamatovatelnou nosnou melodií, v mnoha případech nezůstává pouze u nich. Jednotlivé motivy se objevují a ztrácejí v mlze beznaděje a smutku. Trošku to evokuje pocit umírajícího poslouchajícího své poslední pozemské zvuky, které se transformují v pohřební ukolébavky. Opírajíce se především o příjemný hlas Sierry tak vzniká krásná a lákavá hudební mozaika s nakažlivým, avšak půvabně působícím smutkem. V některých momentech bych se nebál ani přirovnání k Badalamentiho soundtracku k seriálu TWIN PEAKS. Citlivější duše by však měly zvážit poslech alba na jeden zátah, protože kompozic, při kterých hrozí pád do hlubin deprese, je zde požehnaně. V tomto směru jasným kandidátem na prvenství je sedmá v pořadí „Berry Metal“, během které Sieřin vokál rozleptává vaše srdce jako ta nejkoncentrovanější kyselina. Neokázalé nástrojové složení se spoléhá hlavně na poloakustické kytary, různé samply a nenápadně působící bicí. Hudební doprovod jen zřídkakdy přebírá vůdčí roli a působí tak spíše jako někdo, kdo v pozadí tahá za nitky. Výjimkou budiž rockově rozšafná „Snakes And Tea“ s dominantní elektrickou kytarou, která jakoby se svým lehce infantilním pojetím ostatním skladbám na albu vysmívala.
„Desert Doughnuts“ není nikterak těžce rozlousknutelným posluchačským oříškem, přesto však k němu nelze přistupovat jako k desce, která zaujme napoprvé. Věřte však, že budete-li patřit k jejím vyznavačům, příliš mnoho času na to potřeba nebude. Tato krásně smutná hudba své půvaby příliš neskrývá.
CD k recenzi poskytli Day After records
![Day After records](https://www.metalopolis.net//files/pictures/articlespics/dayafterlogo.jpg)