Upřímně řečeno, čekal jsem to. Dokonce jsem to čekal daleko dříve, neboť můžeme-li dnes konstatovat neustávající objektivní hlad po kvalitních námětech a zároveň renesanci zájmu o téměř thrillerová vyprávění z dávné minulosti, případně ze zcela fantastického prostředí (neoddiskutovatelně nejpozději od Scottova „Gladiátora“), pak mělo být dílo Roberta E. Howarda jedním z prvních na řadě. Známý autor temných fantasy příběhů, právem nazývaný otcem literatury meče a magie, vytvořil pěknou řádku svérázných hrdinů, jejichž osudy by dozajista vydaly na pořádný štos scénářů. Až donedávna byl ovšem jediným z nich (pravda, neumělý pokus o zpodobnění krále „Kulla dobyvatele“ v podání plastického Kevina Sorba z roku 1997 nepočítám), jemuž se podařilo prosadit i na filmová plátna, slavný Conan, kterému vdechl reálné rozměry bývalý rakouský kulturista a současný kalifornský guvernér Arnold Schwarzenegger ve dvou vpravdě kultovních snímcích z osmdesátých let minulého století (slavný „Barbar Conan“ z roku 1982 a jeho o dva roky mladší a o trochu slabší pokračování „Conan ničitel“).
![SOLOMON KANE SOLOMON KANE](https://www.metalopolis.net//files/pictures/articlespics/solomonkan_a02.jpg)
S příchodem Solomona Kanea, čistokrevného puritána s úmysly bělejšími než padlý sníh, jež v temných dobách šestnáctého století bojuje se zlem všeho druhu, se ovšem celá tahle situace v kinech mění. Konečně totiž ožívá další Howardův hrdina a s ním nicméně i otázka, zda na promítacím plátně obstojí stejně jako v temném koutě obývacího pokoje, kde si na řádky s jeho dobrodružstvím posvítíte malou lampičkou.
![SOLOMON KANE SOLOMON KANE](https://www.metalopolis.net//files/pictures/articlespics/solomonkan_a03.jpg)
Kámen úrazu (na rozdíl od již zmíněného „Barbara Conana“, kde v tomto směru neshledávám nedostatků) zřejmě leží v tom, že scénárista a režisér v jedné osobě Michael J. Bassett při své práci nesáhl přímo po některé z povídek, v nichž nám postava charismatického Angličana zůstala dodnes zachována (kupříkladu taková „Křídla ve tmě“ by dozajista posloužila víc než dost), ale vystačil si jen jeho postavou a obecnými charakterovými rysy, jež navíc nechal ve filmu poněkud divoce vykrystalizovat. Jinými slovy tam, kde Howard prostě konstatuje, že Kane je puritán bez bázně a hany a jeho minulost nezkoumá, nastiňuje Bassett jeho původní stinné stránky a teprve někde v půli filmového děje jej (velmi okatě) nechává definitivně prozřít a vydat se na cestu dobra. Nevědomky si tak spoutává ruce, protože zbytek nově zrozeného scénáře už je tím pádem nad slunce jasný – polepšený Kane se vydává zachránit dobro a porazit zlo, ve kterém, jak už to tak bývá, nakonec identifikuje jednu z hlavních postav, nenápadně představenou (přesně v duchu zásad klasické detektivky) hned v úvodu.
![SOLOMON KANE SOLOMON KANE](https://www.metalopolis.net//files/pictures/articlespics/solomonkan_a04.jpg)
A tak zůstává jen filmové řemeslo jako takové, aby zachránilo čest slibně znějícího titulu. Tady ovšem nelze filmařům nic zásadního vytknout, spíše naopak, protože vše odpovídá soudobým požadavkům technické náročnosti a současně potřebné špetce napětí a dramatičnosti, tolik typické právě pro Howardovo dílo. Výborné jsou zejména exteriéry (točilo se převážně v České republice), přesně vykreslující nastíněnou ponurou atmosféru temnotou a čarodějnictvím posedlého konce středověku, výborné jsou i mnohé triky, dodávající celé dějové konstrukci na reálnosti, a výborný je i James Purefoy (Příběh rytíře, Řím), oním očekávaným morálním způsobem naprosto přesvědčivě ztělesňující hlavního hrdinu s rapírem v ruce. Film krom obligátního ukřižování nabídne také dostatečné množství deště, bláta, soubojů, krve a rovněž jakési varianty tradičních zombie (zde se v malé vedlejší roli mihne i Marek Vašut), jež fanouška poctivé fantasy na jakýkoliv způsob nemohou nikdy urazit, ale to se pochopitelně rozumí samosebou.
![SOLOMON KANE SOLOMON KANE](https://www.metalopolis.net//files/pictures/articlespics/solomonkan_a05.jpg)
Vychází mi to tedy tak, že kdyby se autoři dnes již téměř rok starého filmu (světová premiéra proběhla 23. září 2009) dali onou druhou navrhovanou cestou některé z původních předloh, možná by skončili s daleko větším sukcesem. Takhle se každopádně nelze zbavit naznačeného zásadního otazníku, z nějž navíc vyvstává ještě jeden další, a sice zda jde zároveň o poslední dobrodružství anglického puritána na filmovém plátně nebo zda (a kdy) se dočkáme jeho pokračování, případně přímo zfilmování něčeho dalšího z bohaté Howardovy bibliografie. Jejím prostřednictvím totiž mohou filmaři nepochybně stále ještě vynést z rukávu nejedno eso, jen se nesmí nechat svázat stejným scénáristickým „vrabcem v hrsti“ jako v případě původně velice nadějného tématu Solomona Kaneho.
Flash trailer ČSFD