Musím přiznat, že v dosti obsáhlé diskografii japonských BORIS se už začínám pomalu ztrácet. Kapela nás oblažuje svými výlisky několikrát do roka a není již pomalu v lidských silách vše dopodrobna mapovat, zvlášť když se každá z nahrávek na trh dostává vždy v několika odlišných verzích. Jen na tento rok mají BORIS prozatím naplánovány čtyři položky, přičemž prakticky společně s recenzovaným albem, pojmenovaným jednoduše jako „nové“ (a určené pouze pro japonský trh) vychází ještě nahrávka „Klatter“ a v květnu pak další dvě alba – „Attention Please“ a druhý díl úspěšného „Heavy Rocks“.
Při takové nadprodukci je s podivem, jak vysokou úroveň si tokijské trio uchovává. Platí to i pro „New Album“. Sice jej není možno zařadit do stejné váhové kategorie jako například kultovní, průlomové desky „Amplifier Worship“ či „Heavy Rocks“, ale můžeme jej definovat jako album standardně dobré úrovně. Navíc Japonci přicházejí se zcela novou tváří, kdy velké slovo dostávají hrátky s elektronikou, a to nikoliv ve formě pouhého podkladu, nýbrž jako regulérní stylový doplněk.
![BORIS BORIS](https://www.metalopolis.net//files/pictures/articlespics/boris_new02.jpg)
Úvod (na LP verzi) sice obstarává punkrocková (či emorocková?) „フレア“ („Flare“, chcete-li), která i díky exotické japonštině zní jako by byla vystřižena z nějakého anime snímku, ale v následujících skladbách převezme slovo elektronické až taneční dusání, které v kombinaci s punkovou razancí vytváří pocit u BORIS dosud nepoznaného, a sice vhodnost skladeb k jejich užití na jakékoliv party.
Celkový feeling alba je tedy velice pozitivní a energický a já osobně s touto tváří BORIS nemám ani ten nejmenší problém, i když nepopírám, že určitým skupinám jejich příznivců podobné směřování může vadit. Pro ty je tu ale téměř souběžně vycházející „Klatter“, další díl spolupráce s japonským hlukovým mágem MERZBOWem, kde si více užijí tradičnější „borisovské“ atmosféry, vazbení kytar, a tak podobně.
Trojice Takeshi, Wata a Atsuo na této nahrávce opět názorně demonstruje svou hudební otevřenost a je pouze na každém posluchači, jak s ní naloží. Žádný výrazný milník, ale příjemné album určitě ano.