Metalopolis již 20 let pravidelně přináší informace a články převážně související s metalovou hudbou. Často však zavítáme i do jiných než metalových anebo vůbec hudebních oblastí a nezřídka tak nabízíme i obsah mimo hlavní záběr našeho webového magazínu.
„Nie som dobrý muzikant“, sebakriticky uvádza veci na pravú mieru Tamás Kátai. A možno má, fešák, pravdu. Dôležité ale je, že to v prípade THY CATAFALQUE a ich piatej dosky prakticky nehrá rolu. Manifesty tohto zaujímavého maďarského projektu začali byť z neznámych dôvodov označované ako brána do avantgardy. Samozrejme, veta „všetko je relatívne“ často odzbrojuje, no ak by sme sa na „Rengeteg“ pozreli optikou poslucháča takých UNEXPECT, ORTHODOX, VIRUS a ďalších, je takýto prívlastok na pobavenie, i keď je Tamásova tvorba zo zrejmých dôvodov so štýlovým iPodom 17-ročného teenagera nezlučiteľná. O vyprázdnení a zovšednení tohto pojmu jeho nadužívaním sa ale budeme baviť inokedy.
Wind of change
Ak talent zaobstará maximálne 10% úspechu a ostatné je úmorný dril spojený aj s nejakým tým šťastím, Tamás sa nemôže sťažovať. Síce nikdy nepriviedol THY CATAFALQUE na koncertné pódiá a jeho meno sa ľudia v našich končinách naučili zrejme vyslovovať najmä vďaka spolupráci s českým Epidemie Records. O tom, že dnes už v skutočnosti ide minimálne o záležitosť celoeurópskej úrovne, však svedčí fakt, že sľubne vyzerajúci maďarský úkaz si nedávno pod svoje krídla stiahli vychytení Season Of Mist. Už menším prekvapením je potom definitívny odchod polovice „kapely“ – Jánosa Juhásza, čím sa z THY CATAFALQUE stáva one-man projekt.
Kto si ešte spomenie na zvláštne „ponorkový“ úvod do jedenásť minút hučiaceho buldozéra „Szervetlen“ z minulej, vynikajúcej „Róka Hasa Rádió“ a v očakávaní podobne elektrizujúcej introdukcie by sa pohodlne usadil, je na zlej adrese. Bez zbytočných ambientných „obkecov“ nechá Tamás od úvodných sekúnd vybublať na povrch „čmeliakovsky“ hrubé gitarové hradby, vystavané z jednoduchších, no úderných fragmentov, vďaka ktorým ani najdlhšie skladby nevytvárajú vyložene podmienky pre žalúdočnú nevoľnosť. Avšak pokiaľ práve tieto minule tiahli nahrávku a nedávali milimeter priestoru na špáranie sa v nose, aktuálne sa zdá byť situácia opačná. Či už úvodná „Fekete mezők“, alebo štvrťhodinová „Vashegyek“ s hosťujúcim hlasom skvelej Ágnes Tóth nevedia držať pozornosť do takej miery, ako sme na to boli navyknutí v minulosti.
Nahrávku tak pre zmenu vyťahujú z prúserov najmä kratšie, svižnejšie kusy, ktoré možno neohurujú etapovitými a progresívne pôsobiacimi štruktúrami (viď úvod recenzie) a často sa uspokoja s prevereným „sloha – refrén – sloha“ modelom. Oveľa lepšie sa však v nich podarilo skĺbiť dynamiku rýdzo metalovej zložky s typickou (dnes už snáď môžeme povedať „katafalkovskou“) elektronikou, raz dodávajúcou výrazivu maďarského solitéra jemne tajomnú príchuť, inokedy zasa nasycujúcou skladbu až rozprávkovou atmosférou („Kő koppan“).
Poslucháč sa tak vo výsledku cíti ako na hojdačke. Chvíľku spokojný s výhľadom tam hore a hneď nato sa vyrovnáva s následným poklesom počtu zaujímavých momentov. Ten nikdy nie je tak citeľný, aby sa mala lámať palica, mierne sklamanie však situáciu predsalen bude charakterizovať najlepšie. Na základe „Rengeteg“ sa THY CATAFALQUE pádu do druhej ligy obávať nemusí. Na play-off to však tentoraz nebude.
Tentokrát tesne pod čiarou. Je to ako s mužstvom, ktoré hrá síce dobrý a zaujímavý hokej, no osud zariadi veci tak, aby sa s ním vo vyvrcholení sezóny nepočítalo.
1. Fekete mezők
2. Kel keleti szél
3. Trilobita
4. Kő koppan
5. Vashegyek
6. Holdkomp
7. Kék ingem lobogó
8. Az eső, az eső, az eső
9. Tar gallyak végül
10. Minden test fű
Diskografie
Rengeteg (2011) Róka Hasa Rádió (2009) Tûnõ idõ tárlat (2004) Microcosmos (2001) Sublunary tragedies (1999) Cor Cordium (demo) (1999)
DALŠÍ INFORMACE
Vydáno: 2011 Vydavatel: Season Of Mist Stopáž: 59:54
Návrat k plnšiemu zvuku skreslených gitár na vlnách pohodovej melanchólie s charizmatickým vokálom funguje opäť dokonale. Nahrávka nabitá celým spektrom emócií s fantastickým zvukom exceluje vo všetkých rozmeroch post doom/rock žánru.
Metalcore vo veľmi šťavnatej podobe! Keith Buckley, frontman pradávnych a už žiaľ nefunkčných EVERY TIME I DIE a jeho nové pôsobisko v prekvapujúco výraznej forme. Toto sa podarilo v každom jednom ohľade.
Doposud jsem se s tvorbou libereckých spíše míjel a vlastně ani nevím proč. Ty ozvěny starších LVMEN, festival emocí a hůře definovatelná těžká atmosféra dělají z nahrávky pro mě velmi chutné sousto. Jdu se zavrtat pod její povrch => další poslechy nutné!
Stoner / doom / heavy metal tradičního ražení a s "čarodějnicí" za mikrofonem není už žádné unikum. Vlastně ním není ani nová deska amerických CASTLE. Přesto však nahrávka nabídne příjemnou společnost těžký kytarových riffů a (před)pekelných melodií.
Švédská rodinná kapela se příliš nenechává svazovat žánrovými mantinely. Minule to bylo laděno hodně do folku. „Lullaby“ oživuje taneční rytmy postavené na power metalovém podkladu. Opět velmi dobré, jen je škoda, že je to pouze singl.
Jude Law jako sebedestruktivní lovec amerických nácků v temném a tvrdě tenzním thrilleru podle skutečných událostí. Australan Kurzel se s tím nesere a ve filmu, který nejvíc připomíná Sicario či Wind River, zobrazuje zrůdnost i svůdnost US fanatismu.
Zasloužený trest pro ty, kteří Todda Phillipse pasovali na Spasitele komiksu. Nesoudržná slátanina selhává ve všech žánrech, o než se pokusí, svou naivitu každopádně skrývá agresivní temnou introspekcí, která je ještě legračnější než ten psychomuzikál.