Metalopolis již 20 let pravidelně přináší informace a články převážně související s metalovou hudbou. Často však zavítáme i do jiných než metalových anebo vůbec hudebních oblastí a nezřídka tak nabízíme i obsah mimo hlavní záběr našeho webového magazínu.
Ak by som mal ukázať prstom na jeden jediný album, ktorý pre mňa reprezentoval moderný hardcore v minulom roku, tak je to práve tretí štúdiový zárez na pažbe kalifornských sympaťákov THE GHOST INSIDE.
This is what I know about sacrifice: Meet me at the crossroads. Let´s go.
Už v momente rezkého odpichu úvodnej skladby "This Is What I Know About Sacrifice" viete, že sa deje niečo výnimočné. THE GHOST INSIDE dokázali fanúšikov presvedčiť už svojimi prvými dvomi nahrávkami, ale toto je niečo viac, niečo unikátne.
Kým debut prinášal ťažkotonážny hardcore, ktorý drzo odsúval z ringu aj takých bitkárov ako BURY YOUR DEAD, SHAI HULUD alebo THROWDOWN, druhý album "Returners" sa niesol v znamení melodického, viac punkového zľahčovania dusnej boxerskej atmosféry.
Novinka ako keby v sebe miesila oba tieto príťažlivé elementy a pridávala navyše niečo, čo napríklad takí nedávno recenzovaní OBEY THE BRAVE nemajú – silné skladby.
No home, no bed. Nowhere to hang my head.
Či už sú to takéto jednoduché, úderné slogany vyšperkované v dokonalých gangových hulákačkách, alebo nemenej silné melodické refrény odspievané viachlasnými čistými vokálmi (parádna singlovka "Engine 45"), THE GHOST INSIDE na svojom novom albume víťazia na celej čiare schopnosťou napísať chytľavé, naliehavé pesničky, ktoré lezú rovno pod kožu.
Ďalším nespochybniteľným faktorom vedúcim k výrazného úspechu je dokonalá produkcia, ktorou sa môže tento album pýšiť. Jeremy McKinnon, spevák kapely A DAY TO REMEMBER, je šikovný chlapík, ktorého meno by sme si mali zapamätať. Dokázal na jednej nahrávke v doslova luxusnej podobe vykúzliť všetko to, čím nám v súčasnosti robí radosť hardcorová muzika.
Vkusná miera všetkých beatdownov, brejkov, melodických pasáží, koketovania s elektronikou a najmä výborne zvládnutý moderný zvuk gitár – na albume "Get What You Give" jednoducho nenájdete chybu ani po formálnej stránke.
Dôležitou, pri hardcorových kapelách zvlášť, skutočnosťou sú nepopierateľné koncertné kvality, ktorými páni z THE GHOST INSIDE disponujú. Charizmatický Jonathan Vigil a partia okolo neho neberú ohľad na to, či sa momentálne nachádzajú v bratislavskom klube U Očka pred päťdesiatkou divákov, alebo rozpaľujú dobiela viedenský Gasometer pre dve tisícky fanúšikov austrálskych miláčikov PARKWAY DRIVE. Za každých okolností idú naplno, ich koncerty sú naozaj veľkým zážitkom.
Najneskôr do nového albumu od HATEBREED jednoznačná voľba pri hľadaní moderného hardcoru s kvalitným metalovým zvukom.
Now listen up, I´m here to set the story straight. So meet me at the crossroads. Let´s go.
1. This Is What I Know About Sacrifice
2. Outlive
3. Engine 45
4. Slipping Away
5. The Great Unknown
6. Dark Horse
7. White Light
8. Thirty Three
9. Face Value
10. Deceiver
11. Test The Limits
Moderní HC, který chytá prvky metalcoru a nekompromisně rve hutný kytary do posluchačů. Singl Engine 45 je pravděpodobně nejlepším a nejsilnějším momentem na celým albu, ale jinak si není v podstatě na co stěžovat. The Ghost Inside mají za sebou 3 alba, který se relativně podobají, takže na tom dalším by to chtělo mírnou změnu, aby to nebyl takovej stereotyp.
Návrat k plnšiemu zvuku skreslených gitár na vlnách pohodovej melanchólie s charizmatickým vokálom funguje opäť dokonale. Nahrávka nabitá celým spektrom emócií s fantastickým zvukom exceluje vo všetkých rozmeroch post doom/rock žánru.
Metalcore vo veľmi šťavnatej podobe! Keith Buckley, frontman pradávnych a už žiaľ nefunkčných EVERY TIME I DIE a jeho nové pôsobisko v prekvapujúco výraznej forme. Toto sa podarilo v každom jednom ohľade.
Doposud jsem se s tvorbou libereckých spíše míjel a vlastně ani nevím proč. Ty ozvěny starších LVMEN, festival emocí a hůře definovatelná těžká atmosféra dělají z nahrávky pro mě velmi chutné sousto. Jdu se zavrtat pod její povrch => další poslechy nutné!
Stoner / doom / heavy metal tradičního ražení a s "čarodějnicí" za mikrofonem není už žádné unikum. Vlastně ním není ani nová deska amerických CASTLE. Přesto však nahrávka nabídne příjemnou společnost těžký kytarových riffů a (před)pekelných melodií.
Švédská rodinná kapela se příliš nenechává svazovat žánrovými mantinely. Minule to bylo laděno hodně do folku. „Lullaby“ oživuje taneční rytmy postavené na power metalovém podkladu. Opět velmi dobré, jen je škoda, že je to pouze singl.
Jude Law jako sebedestruktivní lovec amerických nácků v temném a tvrdě tenzním thrilleru podle skutečných událostí. Australan Kurzel se s tím nesere a ve filmu, který nejvíc připomíná Sicario či Wind River, zobrazuje zrůdnost i svůdnost US fanatismu.
Zasloužený trest pro ty, kteří Todda Phillipse pasovali na Spasitele komiksu. Nesoudržná slátanina selhává ve všech žánrech, o než se pokusí, svou naivitu každopádně skrývá agresivní temnou introspekcí, která je ještě legračnější než ten psychomuzikál.