Tichomorské pobrežie Kanady v poslednom desaťročí o sebe dáva vedieť výraznými deathmetalovými spolkami s veľmi rôznorodým a zaujímavým prístupom ku kovu smrti. Z podzemia tu vyliezajú okultné, vesmírne zlo či pravekú surovosť vzývajúce extrémnosti, viacero ďalších ctí starú školu v novom šate a je tu priestor i pre technicky sofistikované, dajme tomu atmosférickejšie záležitosti.
Za niečo také možno s druhým dlhohrajúcim albumom „The Lucid Collective“, vydaným 25. apríla, bez väčších problémov označiť vancouverských ARCHSPIRE. Za tri roky od debutu „All Shall Align“ urobili kus cesty, ani nie tak čo do hudobníckej zručnosti, pretože kvalitní hráči to boli už tam, ako skôr v rámci vývoja svojho štýlu. Debut nie je problém zaradiť do technického, ale aj brutálneho death metalu, ktorý však neskrýva záľubu vo výraznejších melódiách.
![](/files/pictures/articlespics/achspire_luc02.jpg)
Novinka už „brutal“ v podstate ani nie je. Stále ide o živú, energickú, agresívnu hudbu, bohatú na náklepy, ale na dnešné pomery vlastne nič extrémneho. V zásade chytľavý kus technicky vyšperkovaného, vyhrávkami oplývajúceho a mimoriadne temperamentného death metalu, v ktorom je v súčasnosti veľký priestor pre širokú škálu nálad a harmónií. Poteší aj milovníkov bohato využitých melódií.
Dá sa povedať, že aktuálne sú ARCHSPIRE križovatkou, na ktorej sa stretáva vplyv otcov-zakladateľov technického, „umelecky podaného“ death metalu, osobne tu počujem napríklad DEATH, ATHEIST, možno trochu „európskych“ atmosfér, a na pílu sa tu pritlačí frenetickými náklepmi, ktoré ORIGIN pripomenú tempom bicích, vyhrávkami a štruktúrou vokálov, celý čas brechajúcich v hĺbkach i stredoch, pričom im nie je cudzie ani poriadne guľometné frázovanie. Výsledkom je na počúvanie príjemný nabrúsený, prepracovaný, pestrý kus death metalu s dramatickou atmosférou.