Metalopolis již 20 let pravidelně přináší informace a články převážně související s metalovou hudbou. Často však zavítáme i do jiných než metalových anebo vůbec hudebních oblastí a nezřídka tak nabízíme i obsah mimo hlavní záběr našeho webového magazínu.
Pokud si zahraju menší hru se svou stále děravější pamětí, tak WITCHERY jsou ta kapela, se kterou jeden čas vystupoval ďábel z reklamy na Clavin (ve slasherové úpravě) a která nahrála album „Symphony For The Devil“. O něm jakýsi agrárník, vystupující na Metalopolis pod mým nickem, sepsal tuto recesistickou recenzi plnou duchaplných bonmotů. Desku jsem neslyšel, nemohu soudit, zda se ten zemitý chlapík plete. Ale dál.
Od té doby uplynulo patnáct let a tři alba. V kapele už není sexuální ďábel, ale jen celkem normálně vypadající vlasatý pán s bronchitidou. Jinak se ale dravý tok času na tváři WITCHERY nijak nepodepsal. Nová deska se stylovým bondovským názvem „In His Infernal Majesty´s Service“ by se klidně mohla jmenovat „Pekelný slabikář“ nebo „Oblíbené scény z dějin satanistického metalu“, eventuálně „Satan seděl na větvi a rozjímal o tom, co se mu v životě podařilo“. Stačí si projít názvy skladeb a uznale zamlaskat. Je tu všechno podstatné. LaVey křížený s Leviatanem, jeho eminence Nosferatu, barbecue v Salemu, lovecraftovský sightseeing, krev i hrobky.
Tenhle breviář stoupenců pentagramu je navíc doprovázený zvukovou stopou, o níž se dá říct celá řada slov, přesto se mi k němu nejvíc hodí adjektivum „ryzí“. Hobluj, když to dokážeš. WITCHERY se stále klaní osmdesátkovému tahu na branku, řízným heavy/black/thrash metalovým riffům, rozpumpované a zvonivé groovy rytmice a vzteklému vokálu, který kucká slabiky jako člověk stižený záchvatem černého kašle. Novic Agnus Norder si s trnitým žezlem předchůdců Emperora Maguse Caliguly i Toxina poradil více než se ctí. Jeho hrdelní projev je přesně tak špičatý a agresivní, aby neustále uhánějící kapelu ještě nakopával.
Tahle prastará receptura je samozřejmě roky prověřená a drobet zasmrádlá, což absolutně nevadí, pokud jí realizujete s takovým nasazením jako tihle seveřani. Název i grafické provedení obalu naznačují, že WITCHERY rozhodně nevymítají ze své tvorby zdravou ironii. A ruku v ruce s ironií jde zvláštní, takřka bezstarostné nasazení, s jakým kapela provádí zašlé a dobře známé rituály. Aby všechno probíhalo důsledně v duchu tradic, uchýlila se kapela do uppsalských Dug Out Studios k legendárnímu Danielu Bergstrandovi, který se postaral o nabroušený a útočný severský sound (s patřičnou kompresí, aby se v tom metalisti zbytečně neztráceli).
První polovina alba má vskutku infernální flow, kterou naplno rozdmýchá hoblovačka roku „Netherworld Emperor“ a plamen v pohodě udrží rozvážnější singl „Nosferatu“ i uhánějící rychlíky „The Burning of Salem“ a „Gilded Fang“. Následuje lehce spadlá trolej v „Empty Tombs“ a „In Warm Blood“, kde se namísto přívalu energie začíná dostavovat daň podobně koncipovaného retra – stereotyp. Zbylé tři tracky sice zase nakopnou masakrální motor zpátky do otáček, ale v případě podobně úderných alb prostě každý výpadek bolí dvakrát víc.
Nenechte si ale kazit sabat. Pro příznivce řetězů, řemenů, hoblingu, thrashingu a aktivního rouhačství nabízí „In His Infernal Majesty´s Service“ přesně ten hlt nakuřovaného metalového ležáku, který lety neztrácí říz. Nehledejte eleganci a sofistikovanost tam, kde vládnou rány na komoru. WITCHERY mají své vidle slušně seřízené a zapichují je téměř do černého.
Agent Jeho Veličenstva s povolením hoblovat na své další misi. Get ready for the purest agro.
7,5 / 10
Diskografie
In His Infernal Majesty's Service (2016) Witchkrieg (2010) Don't Fear The Reaper (2006) Symphony For The Devil (2001) Dead, Hot And Ready (1999) Witchburner (EP) (1999) Restless And Dead (1997)
DALŠÍ INFORMACE
Vydáno: 2016 Vydavatel: Century Media
Produkce: Daniel Bergstrand Studio: Dug Out Studio, Uppsala
Návrat k plnšiemu zvuku skreslených gitár na vlnách pohodovej melanchólie s charizmatickým vokálom funguje opäť dokonale. Nahrávka nabitá celým spektrom emócií s fantastickým zvukom exceluje vo všetkých rozmeroch post doom/rock žánru.
Metalcore vo veľmi šťavnatej podobe! Keith Buckley, frontman pradávnych a už žiaľ nefunkčných EVERY TIME I DIE a jeho nové pôsobisko v prekvapujúco výraznej forme. Toto sa podarilo v každom jednom ohľade.
Doposud jsem se s tvorbou libereckých spíše míjel a vlastně ani nevím proč. Ty ozvěny starších LVMEN, festival emocí a hůře definovatelná těžká atmosféra dělají z nahrávky pro mě velmi chutné sousto. Jdu se zavrtat pod její povrch => další poslechy nutné!
Stoner / doom / heavy metal tradičního ražení a s "čarodějnicí" za mikrofonem není už žádné unikum. Vlastně ním není ani nová deska amerických CASTLE. Přesto však nahrávka nabídne příjemnou společnost těžký kytarových riffů a (před)pekelných melodií.
Švédská rodinná kapela se příliš nenechává svazovat žánrovými mantinely. Minule to bylo laděno hodně do folku. „Lullaby“ oživuje taneční rytmy postavené na power metalovém podkladu. Opět velmi dobré, jen je škoda, že je to pouze singl.
Jude Law jako sebedestruktivní lovec amerických nácků v temném a tvrdě tenzním thrilleru podle skutečných událostí. Australan Kurzel se s tím nesere a ve filmu, který nejvíc připomíná Sicario či Wind River, zobrazuje zrůdnost i svůdnost US fanatismu.
Zasloužený trest pro ty, kteří Todda Phillipse pasovali na Spasitele komiksu. Nesoudržná slátanina selhává ve všech žánrech, o než se pokusí, svou naivitu každopádně skrývá agresivní temnou introspekcí, která je ještě legračnější než ten psychomuzikál.